AksessuaaridisainAnimatsioonArhitektuur ja linnaplaneerimineArhitektuuriteaduskondAvatud akadeemiaDesign and Technology FuturesDisainiteaduskondDoktorikoolDoktorikoolEhte- ja sepakunstErialadERKI MoeshowFotograafiaGaleriiGraafikaGraafiline disainHaldusosakond ja töökojadInstallatsioon ja skulptuurIT osakondJätkusuutliku disaini laborJoonistamineKaasaegne kunstKeraamikaKlaasKommunikatsiooniosakondKunstiharidusKunstiteadus ja visuaalkultuurKunstikultuuri teaduskondMaalMoedisainMuinsuskaitse ja konserveerimineÕppeosakondRaamatukoguRahandusosakondRektoraatSisearhitektuurStsenograafiaTasapinnaliste tehnoloogiate tehnokeskusTeadus- ja arendusosakondTegevuskunstTekstiilidisainTootedisainTugistruktuuridÜliõpilasesindusUncategorizedUrbanistikaUusmeediaVabade kunstide teaduskondVälissuhete osakond
Rubriik: Vabade kunstide teaduskond
15.09.2023 — 07.10.2023
Holger Loodus Vaal galeriis
Maal
Reedel, 15. septembril kell 18.00 avab Holger Loodus oma isiknäituse „Hõbekuul / Õhtusöök neljale“ Vaal galeriis.
Näitus koondab kahte paralleelselt jutustust, mida esitletakse kokku sulandunud tervikuna läbi maali- ja videomeediumite.
Maaliseeria „Õhtusöök neljale“ tegelasteks oleme sina ja mina ning ühel õhtul meile kaugelt külla saabuvad tundmatud külalised. Külalised on tulnud selleks, et anda vastuseid meis ammu pakitsevatele küsimustele – kuidas lõpetada sõdu ning lahendada globaalseid probleeme; milline saab olema meie planeedi tulevik; kas inimene on veel jätkusuutlik või on aeg varsti pillid kokku panna. Ja lõpuks – nagu meil ehk kõigil meelel kripeldab – kuidas saada paremaks inimeseks? Küsida tahaks samas palju, aga äkki ei julge. Mis vastuseid nad toovad? Me pole sellistega varem koos istunudki, kellel pole ei nägu ega keha ning kes ei räägi sõnadega. Aga nad räägivad palju.
„Hõbekuul“ on videoessee kosmosesse eksinud püssikuulist, milles, nagu lähemal vaatlusel selgub, elab üks üksildane tegelane. Me ei tea, kuidas ta sinna sattus, kuhu ta teel on ega seda, millest ta mõtleb. Samal ajal leiavad aset vääramatud protsessid ja kummalised ilmingud. Kunstnik arutleb, kas sellised ilmingud toimuvad iga teel oleva kuuli sees.
Näitus jääb avatuks kuni 7. oktoobrini, T–R 12–18, L 12–16.
Holger Loodus (s 1970) on muusik, maali-, multimeedia- ja installatsioonikunstnik, Eesti Kunstiakadeemia õppejõud. Tema teostele on iseloomulik kummastava, kohati ulmataolise reaalsuse või alternatiivajaloo situatsioonide konstrueerimine. Selleks kasutab ta analüütilisi ja samas poeetilis-filosoofilisi visuaalseid vahendeid, hüperrealistlikest maalidest enda loodud mehhanismide, videote ja ruumilavastusteni. 2018. aastal osales Loodus auhinna Köler Prize nominentide näitusel Eesti Kaasaegse Kunsti Muuseumis, kus pälvis publikupreemia. Alates 2010. aastast on ta esinenud isik- ja grupinäitustel Eestis, Leedus, Soomes ja Saksamaal, viimased isiknäitused toimusid Kai kunstikeskuses (2023), Kogo galeriis (2021), Turu Kunstimuuseumis (2019) ja Tallinna Kunstihoone galeriis (2017).
Näitusel tegid kaasa:
Sander Põldsaar – kaamera ja postproduktsioon
Katrin Enni – heli
Aaron Adam Bluds – reisija
Kunstnik tänab: Rein Loodus, Kristel Altmäe, Andreas Altmäe, Iris Vilu, Mihkel Ilus, Jane Muts, Hans Lillemets, Tanel Paliale, Irma Bluds, Johannes Säre
Näitust toetab Eesti Kultuurkapital.
Postitas Andres Lõo — Püsilink
Holger Loodus Vaal galeriis
Reede 15 september, 2023 — Laupäev 07 oktoober, 2023
Maal
Reedel, 15. septembril kell 18.00 avab Holger Loodus oma isiknäituse „Hõbekuul / Õhtusöök neljale“ Vaal galeriis.
Näitus koondab kahte paralleelselt jutustust, mida esitletakse kokku sulandunud tervikuna läbi maali- ja videomeediumite.
Maaliseeria „Õhtusöök neljale“ tegelasteks oleme sina ja mina ning ühel õhtul meile kaugelt külla saabuvad tundmatud külalised. Külalised on tulnud selleks, et anda vastuseid meis ammu pakitsevatele küsimustele – kuidas lõpetada sõdu ning lahendada globaalseid probleeme; milline saab olema meie planeedi tulevik; kas inimene on veel jätkusuutlik või on aeg varsti pillid kokku panna. Ja lõpuks – nagu meil ehk kõigil meelel kripeldab – kuidas saada paremaks inimeseks? Küsida tahaks samas palju, aga äkki ei julge. Mis vastuseid nad toovad? Me pole sellistega varem koos istunudki, kellel pole ei nägu ega keha ning kes ei räägi sõnadega. Aga nad räägivad palju.
„Hõbekuul“ on videoessee kosmosesse eksinud püssikuulist, milles, nagu lähemal vaatlusel selgub, elab üks üksildane tegelane. Me ei tea, kuidas ta sinna sattus, kuhu ta teel on ega seda, millest ta mõtleb. Samal ajal leiavad aset vääramatud protsessid ja kummalised ilmingud. Kunstnik arutleb, kas sellised ilmingud toimuvad iga teel oleva kuuli sees.
Näitus jääb avatuks kuni 7. oktoobrini, T–R 12–18, L 12–16.
Holger Loodus (s 1970) on muusik, maali-, multimeedia- ja installatsioonikunstnik, Eesti Kunstiakadeemia õppejõud. Tema teostele on iseloomulik kummastava, kohati ulmataolise reaalsuse või alternatiivajaloo situatsioonide konstrueerimine. Selleks kasutab ta analüütilisi ja samas poeetilis-filosoofilisi visuaalseid vahendeid, hüperrealistlikest maalidest enda loodud mehhanismide, videote ja ruumilavastusteni. 2018. aastal osales Loodus auhinna Köler Prize nominentide näitusel Eesti Kaasaegse Kunsti Muuseumis, kus pälvis publikupreemia. Alates 2010. aastast on ta esinenud isik- ja grupinäitustel Eestis, Leedus, Soomes ja Saksamaal, viimased isiknäitused toimusid Kai kunstikeskuses (2023), Kogo galeriis (2021), Turu Kunstimuuseumis (2019) ja Tallinna Kunstihoone galeriis (2017).
Näitusel tegid kaasa:
Sander Põldsaar – kaamera ja postproduktsioon
Katrin Enni – heli
Aaron Adam Bluds – reisija
Kunstnik tänab: Rein Loodus, Kristel Altmäe, Andreas Altmäe, Iris Vilu, Mihkel Ilus, Jane Muts, Hans Lillemets, Tanel Paliale, Irma Bluds, Johannes Säre
Näitust toetab Eesti Kultuurkapital.
Postitas Andres Lõo — Püsilink
14.09.2023 — 03.03.2024
„Kohanemise kunst“ Kadrioru kunstimuuseumis
Disainiteaduskond
Näituse „Kohanemise kunst“ Kadrioru kunstimuuseumis avamine neljapäeval, 14. septembril kell 18.30.
Näitusel osalevad kunstnikud Sophie Durand, Elo-Reet Järv, Sandra Kosorotova, Kärt Ojavee, Uku Sepsivart, Denisa Štefanigová, Paco Ulman, Kristina Õllek.
Näituse avamise raames esitab Johhan Rosenberg kell 19.30 kohaspetsiifilise performance’i „Kohanemine 360°le“. Rosenbergi skulpturaalne etteaste kasvab välja otse müüdi südamest. Publiku silme ees elustuvad Kadrioru lossi laemaalil olevad legendid Ovidiuse „Metamorfoosidest“.
Näitus vaatleb kaasaegsete kunstnike lähenemisviise looduse väärtustamisel ning ökoesteetikast ja ökofeminismist tärganud looduse de-estetiseerimist. Kaasatud on nii kriitilised kaasaegsed kunstnikud kui ka teosed Eesti Kunstimuuseumi kogudest.
Kuraatorid: Madli Ehasalu, Triin Metsla
Näituse kujundaja: Siim Karro
Graafiline disainer: Tuuli Aule
Koordinaatorid: Kerttu Männiste, Aleksandra Murre, Laura Tahk
Haridusprogrammid: Ilona Kroon, Eneli Raal, Berta Vahtra
Näitus on avatud 3. märtsini 2024.
Postitas Andres Lõo — Püsilink
„Kohanemise kunst“ Kadrioru kunstimuuseumis
Neljapäev 14 september, 2023 — Pühapäev 03 märts, 2024
Disainiteaduskond
Näituse „Kohanemise kunst“ Kadrioru kunstimuuseumis avamine neljapäeval, 14. septembril kell 18.30.
Näitusel osalevad kunstnikud Sophie Durand, Elo-Reet Järv, Sandra Kosorotova, Kärt Ojavee, Uku Sepsivart, Denisa Štefanigová, Paco Ulman, Kristina Õllek.
Näituse avamise raames esitab Johhan Rosenberg kell 19.30 kohaspetsiifilise performance’i „Kohanemine 360°le“. Rosenbergi skulpturaalne etteaste kasvab välja otse müüdi südamest. Publiku silme ees elustuvad Kadrioru lossi laemaalil olevad legendid Ovidiuse „Metamorfoosidest“.
Näitus vaatleb kaasaegsete kunstnike lähenemisviise looduse väärtustamisel ning ökoesteetikast ja ökofeminismist tärganud looduse de-estetiseerimist. Kaasatud on nii kriitilised kaasaegsed kunstnikud kui ka teosed Eesti Kunstimuuseumi kogudest.
Kuraatorid: Madli Ehasalu, Triin Metsla
Näituse kujundaja: Siim Karro
Graafiline disainer: Tuuli Aule
Koordinaatorid: Kerttu Männiste, Aleksandra Murre, Laura Tahk
Haridusprogrammid: Ilona Kroon, Eneli Raal, Berta Vahtra
Näitus on avatud 3. märtsini 2024.
Postitas Andres Lõo — Püsilink
14.09.2023 — 14.10.2023
Eve Kask galeriis Truus
Graafika
Olete oodatud Eve Kase näitusele „Tee südamikuni“ galeriis Truus 14.09.‒14.10.2023
Avamine 14. septembril, kell 16.00
Armastusega on kummalised lood: seda on omajagu tuntud, sellest on omajagu mõeldud, räägitud ja kirjutatud, ent ometi ei paista armastus kunagi ammenduvat. Armastus ilmub küll alati konkreetselt, aga ei kaota üheski ilmumises oma lõputut jõudu, me näeme seda endi ja teiste eludes tõusmas ja taandumas, alati kordumatult, alati äratuntavalt. Armastus on nagu aeg: me teame, mis see on, aga kui tahame sellest kinni haarata, jääb kätte ainult armastatu keha – kui seegi –, umbes samamoodi tabavad meie aega otsivad pilgud vaid kellade numbrilaudu. Armastatu seest armastust ennast kätte ei saa, see jääb alati mingil määral saladusse. Armastus on nagu kaev, millesse mahuvad kõikide ookeanide veed. Armastust pole võimalik lõpuni mõista ja samas on paratamatu, et me seda ikka ja jälle proovime.
Kunstnik Eve Kase „Tee südamikuni“ on järjekordne katse armastust ava(lda)da, et armastus kunstniku loodud avaustest välja saaks valguda, võib-olla uued rajadki leida. Selleks liitis Kask jõud näituse kuraatori, kirjanik Jan Kausiga, et põimida omavahel armastuse visuaalseid ja sõnalisi kirjeldusi. Näitus koosneb kolmest mõttelisest osast. 2020. aastast pärit akvarellide sarja „Rändavad lilled“ jaoks maalis Kask sõprade ja lähikondlaste kingitud õistaimi, mistõttu võib tema kompositsioonides näha omamoodi portreesid, kuna iga kujutis tähendab kunstnikule isiklikku lähedussuhet.
Värsketest töödest on esindatud esiteks mahukas, segatehnikas abstraktsete maastike/valguste konstellatsioon, millele kandis Kask käsitsi peale luuletaja Kätlin Kaldmaa mõjusa poeemi „Armastus pimeduse südames“, kust on pärit ka näituse pealkirja motiiv. Suurvormi ümbritsevad vastukaaluks postkaardid, millele on kirjutatud erinevaid armastuse sõnastuskatseid.
Lausete autoriteks on lisaks Kasele ja Kausile inimesed, kelle poole nad vastava palvega pöördusid: Marika Agu, Johan Elm, Indrek Koff, Eha Komissarov, Marju Pearnberg ja Tiiu Sandrak.
Postkaartidele kirjutasid ja joonistasid Jan Kaus ja Anna Kaarma.
Miks aga on tekstid kantud pindadele käsitsi? Ent kuidas teisiti kujutada midagi, mis on ühtaegu võimalikest abstraktseim ja võimalikest isiklikem?
Jan Kaus,
Näituse kuraator
Postitas Andres Lõo — Püsilink
Eve Kask galeriis Truus
Neljapäev 14 september, 2023 — Laupäev 14 oktoober, 2023
Graafika
Olete oodatud Eve Kase näitusele „Tee südamikuni“ galeriis Truus 14.09.‒14.10.2023
Avamine 14. septembril, kell 16.00
Armastusega on kummalised lood: seda on omajagu tuntud, sellest on omajagu mõeldud, räägitud ja kirjutatud, ent ometi ei paista armastus kunagi ammenduvat. Armastus ilmub küll alati konkreetselt, aga ei kaota üheski ilmumises oma lõputut jõudu, me näeme seda endi ja teiste eludes tõusmas ja taandumas, alati kordumatult, alati äratuntavalt. Armastus on nagu aeg: me teame, mis see on, aga kui tahame sellest kinni haarata, jääb kätte ainult armastatu keha – kui seegi –, umbes samamoodi tabavad meie aega otsivad pilgud vaid kellade numbrilaudu. Armastatu seest armastust ennast kätte ei saa, see jääb alati mingil määral saladusse. Armastus on nagu kaev, millesse mahuvad kõikide ookeanide veed. Armastust pole võimalik lõpuni mõista ja samas on paratamatu, et me seda ikka ja jälle proovime.
Kunstnik Eve Kase „Tee südamikuni“ on järjekordne katse armastust ava(lda)da, et armastus kunstniku loodud avaustest välja saaks valguda, võib-olla uued rajadki leida. Selleks liitis Kask jõud näituse kuraatori, kirjanik Jan Kausiga, et põimida omavahel armastuse visuaalseid ja sõnalisi kirjeldusi. Näitus koosneb kolmest mõttelisest osast. 2020. aastast pärit akvarellide sarja „Rändavad lilled“ jaoks maalis Kask sõprade ja lähikondlaste kingitud õistaimi, mistõttu võib tema kompositsioonides näha omamoodi portreesid, kuna iga kujutis tähendab kunstnikule isiklikku lähedussuhet.
Värsketest töödest on esindatud esiteks mahukas, segatehnikas abstraktsete maastike/valguste konstellatsioon, millele kandis Kask käsitsi peale luuletaja Kätlin Kaldmaa mõjusa poeemi „Armastus pimeduse südames“, kust on pärit ka näituse pealkirja motiiv. Suurvormi ümbritsevad vastukaaluks postkaardid, millele on kirjutatud erinevaid armastuse sõnastuskatseid.
Lausete autoriteks on lisaks Kasele ja Kausile inimesed, kelle poole nad vastava palvega pöördusid: Marika Agu, Johan Elm, Indrek Koff, Eha Komissarov, Marju Pearnberg ja Tiiu Sandrak.
Postkaartidele kirjutasid ja joonistasid Jan Kaus ja Anna Kaarma.
Miks aga on tekstid kantud pindadele käsitsi? Ent kuidas teisiti kujutada midagi, mis on ühtaegu võimalikest abstraktseim ja võimalikest isiklikem?
Jan Kaus,
Näituse kuraator
Postitas Andres Lõo — Püsilink
15.09.2023 — 23.09.2023
Asmus Soodla Uus Rada galeriis
Installatsioon ja skulptuur
Asmus Soodla avab isikunäituse “Standardne puitmaterjal” Uus Rada galeriis, 15. septembril kell 18.00.
“Standardne puitmaterjal” annab poodiumi möödavaadatule – puidutoodetele, mis oma universaalsuses teenivad kogu inimeste loodavat ruumi. Need on vahendid, millest tehakse asju, ning nende väärtus väljendub enamasti vaid valmisehitatud tulemuses. Selle näitusega tuuakse tähelepanu tulemuselt vahendile, analüüsides, näitlikustades ja avastades muutmata puidutooteid. Kõnealuseks saab eelkõige loodusliku materjali ja tehisliku toote vaheline üleminek ning ühiskonna kriteeriumid vahenditele, millega enda ümber ruumi luuakse.
Asmus Soodla on kunstnik, kes on viimastel aastatel tegelenud põhiliselt skulptuuri-, installatsiooni-, helikunstiga. Kui tema varasem looming on enamasti narratiivipõhine ja põimitud draamalike elementidega, siis hiljutised projektid, nende hulgas ka “Standardne puitmaterjal”, keskenduvad isoleeritud ja selgetele kontseptsioonidele.
Asmus õpib Eesti Kunstiakadeemias installatsiooni ja skulptuuri erialal.
Näitus on avatud 16.–23. septembril, Uus Rada galeriis, aadressil Raja 11a.
Lahtioleku kellaajad:
E-R 16-20
L-P 12-20
Postitas Andres Lõo — Püsilink
Asmus Soodla Uus Rada galeriis
Reede 15 september, 2023 — Laupäev 23 september, 2023
Installatsioon ja skulptuur
Asmus Soodla avab isikunäituse “Standardne puitmaterjal” Uus Rada galeriis, 15. septembril kell 18.00.
“Standardne puitmaterjal” annab poodiumi möödavaadatule – puidutoodetele, mis oma universaalsuses teenivad kogu inimeste loodavat ruumi. Need on vahendid, millest tehakse asju, ning nende väärtus väljendub enamasti vaid valmisehitatud tulemuses. Selle näitusega tuuakse tähelepanu tulemuselt vahendile, analüüsides, näitlikustades ja avastades muutmata puidutooteid. Kõnealuseks saab eelkõige loodusliku materjali ja tehisliku toote vaheline üleminek ning ühiskonna kriteeriumid vahenditele, millega enda ümber ruumi luuakse.
Asmus Soodla on kunstnik, kes on viimastel aastatel tegelenud põhiliselt skulptuuri-, installatsiooni-, helikunstiga. Kui tema varasem looming on enamasti narratiivipõhine ja põimitud draamalike elementidega, siis hiljutised projektid, nende hulgas ka “Standardne puitmaterjal”, keskenduvad isoleeritud ja selgetele kontseptsioonidele.
Asmus õpib Eesti Kunstiakadeemias installatsiooni ja skulptuuri erialal.
Näitus on avatud 16.–23. septembril, Uus Rada galeriis, aadressil Raja 11a.
Lahtioleku kellaajad:
E-R 16-20
L-P 12-20
Postitas Andres Lõo — Püsilink
02.09.2023 — 29.10.2023
Tanja Muravskaja näitus Narva kunstiresidentuuris
Narva kunstiresidentuur
Tanja Muravskaja näitus „Hingelähedane sõna“ Narva kunstiresidentuuris kujutab endast vene keelt kõnelevate Eesti inimeste sõnade atlast, mis peegeldab mitmeid kohalikus ühiskonnas toimunud ja toimuvaid protsesse.
See ainulaadne ajastu ja kultuuri jälg on jäädvustatud Eesti vene kogukonna emakeeles ja on väga ilmekaks eestivene identiteedi väljundiks. Sõnade kollektsioon on kogutud tihedas koostöös ülalmainitud kogukonna ja Tallinna Linnamuuseumi vene muuseumiga.
Tanja Muravskaja kasutab oma loomingus analüütilist lähenemisviisi ja psühholoogilist vaatlemist – olgu käsitluse objektiks üksikisiku, ühiskonna või paiga psühholoogia. Tema teosed tegelevad identiteedi ja mälu, samuti ühiskonna ja selle liikmete omavaheliste suhetega. Tema tööd kuuluvad Eesti Kunstimuuseumi ja Tartu Kunstimuuseumi püsikogusse. 2018. aastal pälvis Muravskaja Eesti Kaasaegse Kunsti Muuseumi Köler Prize’i peapreemia. 2019. aastal sai Valgetähe V klassi teenetemärgi.
„Hingelähedane sõna“ oli osa Tallinna Vene Muuseumi projektist „Muuseumi laboratoorium“. Narva kunstiresidentuuris areneb teos edasi ja koos külastajatega täiendatakse sõnade kogu veelgi.
Näituse kujunduse kontseptsioon: Raul Kalvo
Graafiline kujundus: Vladimir Loginov
Tehniline teostus: Johannes Säre ja Denes Farkas
Tõlkija: Ilona Martson
Tänusõnad: Eesti Kultuurkapital, Tallinna Linnamuuseumi Vene Muuseum
Näitus on avatud kuni 29. oktoobrini
N-R 15-19, L-P 13-19
Postitas Andres Lõo — Püsilink
Tanja Muravskaja näitus Narva kunstiresidentuuris
Laupäev 02 september, 2023 — Pühapäev 29 oktoober, 2023
Narva kunstiresidentuur
Tanja Muravskaja näitus „Hingelähedane sõna“ Narva kunstiresidentuuris kujutab endast vene keelt kõnelevate Eesti inimeste sõnade atlast, mis peegeldab mitmeid kohalikus ühiskonnas toimunud ja toimuvaid protsesse.
See ainulaadne ajastu ja kultuuri jälg on jäädvustatud Eesti vene kogukonna emakeeles ja on väga ilmekaks eestivene identiteedi väljundiks. Sõnade kollektsioon on kogutud tihedas koostöös ülalmainitud kogukonna ja Tallinna Linnamuuseumi vene muuseumiga.
Tanja Muravskaja kasutab oma loomingus analüütilist lähenemisviisi ja psühholoogilist vaatlemist – olgu käsitluse objektiks üksikisiku, ühiskonna või paiga psühholoogia. Tema teosed tegelevad identiteedi ja mälu, samuti ühiskonna ja selle liikmete omavaheliste suhetega. Tema tööd kuuluvad Eesti Kunstimuuseumi ja Tartu Kunstimuuseumi püsikogusse. 2018. aastal pälvis Muravskaja Eesti Kaasaegse Kunsti Muuseumi Köler Prize’i peapreemia. 2019. aastal sai Valgetähe V klassi teenetemärgi.
„Hingelähedane sõna“ oli osa Tallinna Vene Muuseumi projektist „Muuseumi laboratoorium“. Narva kunstiresidentuuris areneb teos edasi ja koos külastajatega täiendatakse sõnade kogu veelgi.
Näituse kujunduse kontseptsioon: Raul Kalvo
Graafiline kujundus: Vladimir Loginov
Tehniline teostus: Johannes Säre ja Denes Farkas
Tõlkija: Ilona Martson
Tänusõnad: Eesti Kultuurkapital, Tallinna Linnamuuseumi Vene Muuseum
Näitus on avatud kuni 29. oktoobrini
N-R 15-19, L-P 13-19
Postitas Andres Lõo — Püsilink
09.09.2023
Tanja Muravskaja kunstnikuvestlus ja töötuba Station Narval
Vabade kunstide teaduskond
NARTis, 9. septembril kell 16.00
Tanja Muravskaja näitusel „Hingelähedane sõna“ Narva kunstiresidentuuris on väljas venekeelsete eesti inimeste sõnade atlas. See sõnakogu kajastab mitmeid kohalikus ühiskonnas toimunud ja toimuvaid protsesse.
Muravskaja kasutab oma töös analüütilist lähenemist ja psühholoogilist vaatlust – olgu tema käsitluse objektiks indiviidi, ühiskonna või koha psühholoogia. Tema teosed käsitlevad identiteeti ja mälu ning ühiskonna ja selle liikmete suhteid.
Erilises Station Narva kunstnikevestluses avab Tanja näitusest ja selle jaoks kogutud sõnade tausta. Sellele järgneb praktiline töötuba “Sõnamäng”, milles kunstnik kutsub osalejaid mängima keele, mõistete, sõnade ja tõlgetega – ainetega, mida igaüks saab omanäoliselt ja loominguliselt rakendada.
Tasuta.
See on osa Station Narva programmist.
Postitas Andres Lõo — Püsilink
Tanja Muravskaja kunstnikuvestlus ja töötuba Station Narval
Laupäev 09 september, 2023
Vabade kunstide teaduskond
NARTis, 9. septembril kell 16.00
Tanja Muravskaja näitusel „Hingelähedane sõna“ Narva kunstiresidentuuris on väljas venekeelsete eesti inimeste sõnade atlas. See sõnakogu kajastab mitmeid kohalikus ühiskonnas toimunud ja toimuvaid protsesse.
Muravskaja kasutab oma töös analüütilist lähenemist ja psühholoogilist vaatlust – olgu tema käsitluse objektiks indiviidi, ühiskonna või koha psühholoogia. Tema teosed käsitlevad identiteeti ja mälu ning ühiskonna ja selle liikmete suhteid.
Erilises Station Narva kunstnikevestluses avab Tanja näitusest ja selle jaoks kogutud sõnade tausta. Sellele järgneb praktiline töötuba “Sõnamäng”, milles kunstnik kutsub osalejaid mängima keele, mõistete, sõnade ja tõlgetega – ainetega, mida igaüks saab omanäoliselt ja loominguliselt rakendada.
Tasuta.
See on osa Station Narva programmist.
Postitas Andres Lõo — Püsilink
09.09.2023 — 01.10.2023
Madlen Hirtentreu Haapsalu Linnagaleriis
Vabade kunstide teaduskond
9. septembril kell 17.00 avatakse Haapsalu Linnagaleriis Madlen Hirtentreu näitus Hällilaulu tööriistakast
Hällilaulu tööriistakast on ühtaegu paik ja meetod.
Hällilaulu tööriistakastis avaneb omalaadne aed ja emotsionaalne maailm. See on kunstniku käe all kultiveeritud maastik, kuhu on artefaktide kujul koondunud ideed ja murekohad, mida kunstnik inimtegevuse tõttu aina intensiivsemalt muutuvas maailmas tajub. Ühest küljest viitab Hirtentreu ökoloogilisele kriisile ja selle tagajärjel toimuvale hävingule, teisalt on tegu pigem unenäolise ja tunnetusliku nägemusega kui sihitud kriitikaga. Installatiivses keskkonnas esitatud artefaktid on pigem meditatiivsed objektid, millest igaüks kannab eraldi lugu, kusjuures mitmed neist on elanud kunstniku varasema loomingutee jooksul pika elu. Ühtlasi on loodud objektid vahendid ja kutse, tunnetamaks maailma empaatilisemalt teiste olendite suhtes. Nii võibki hällilaulu tööriistakastiks vormitud ruumi näha Hirtentreu praktika ajutise kristalliseeringuna, kust lähtuvalt kutsub kunstnik vaatajat avastama ja looma tänapäevaseid hällilaule.
Hirtentreu tööriistakastist võib leida vahendeid uinutamaks kuhtumise maailma, et saata ta hellusega teele, ning romantilis-mehhaanilise tunnetuse kaudu leida õrnust ka olendite vastu, kes enam meie maailmas ei viibi. Siin on oluline nii mäletamine kui ka mälestamine, nii kummitused kui ka koletised ja nendes ilu leidmine. Vaimudele füüsiliste kuju andmise ja nende materiaalsuse taasloomise kaudu annab kunstnik vaatajale võimaluse tajuda neid meie sarnaste kehaliste olenditena, kes ei eksisteeri niivõrd suletud maailmas, aga justnimelt mälestamiseks üles seatud aias, kuhu külalised on oodatud.
Hirtentreu kunstis on olulisel kohal eklektika ja gootika, viimane just selle romantilisemais ilminguis. Materjali massiivsus kombineerituna peene ornamendiga avab tänapäevase tõlgenduse gootikast – viited tehislikule ja orgaanilisele põimuvad hübriidseina poolmetsiku maastikuna, mida on võimalik avastada nii salapaigana kui ka maailma tajumise viisina.
Näitus on avatud 10/09–01/10, K–P 12.00–18.00
Kaasamõtlejast konsultandini: Keiu Krikmann
Graafiline disainer: Johanna Ruukholm
Valguskujudnaja: Oliver Kulpsoo
Installeerimise abi: Rünno Mander
Instrumendi ehitus: Kalle Tikas
Angels: Karmo Järv, Joonas Timmi
Täname: Eesti Kultuurkapital, Hapsal Dietrich, Ellington Printing, Mart Hirtentreu, Ahto Härm.
Postitas Andres Lõo — Püsilink
Madlen Hirtentreu Haapsalu Linnagaleriis
Laupäev 09 september, 2023 — Pühapäev 01 oktoober, 2023
Vabade kunstide teaduskond
9. septembril kell 17.00 avatakse Haapsalu Linnagaleriis Madlen Hirtentreu näitus Hällilaulu tööriistakast
Hällilaulu tööriistakast on ühtaegu paik ja meetod.
Hällilaulu tööriistakastis avaneb omalaadne aed ja emotsionaalne maailm. See on kunstniku käe all kultiveeritud maastik, kuhu on artefaktide kujul koondunud ideed ja murekohad, mida kunstnik inimtegevuse tõttu aina intensiivsemalt muutuvas maailmas tajub. Ühest küljest viitab Hirtentreu ökoloogilisele kriisile ja selle tagajärjel toimuvale hävingule, teisalt on tegu pigem unenäolise ja tunnetusliku nägemusega kui sihitud kriitikaga. Installatiivses keskkonnas esitatud artefaktid on pigem meditatiivsed objektid, millest igaüks kannab eraldi lugu, kusjuures mitmed neist on elanud kunstniku varasema loomingutee jooksul pika elu. Ühtlasi on loodud objektid vahendid ja kutse, tunnetamaks maailma empaatilisemalt teiste olendite suhtes. Nii võibki hällilaulu tööriistakastiks vormitud ruumi näha Hirtentreu praktika ajutise kristalliseeringuna, kust lähtuvalt kutsub kunstnik vaatajat avastama ja looma tänapäevaseid hällilaule.
Hirtentreu tööriistakastist võib leida vahendeid uinutamaks kuhtumise maailma, et saata ta hellusega teele, ning romantilis-mehhaanilise tunnetuse kaudu leida õrnust ka olendite vastu, kes enam meie maailmas ei viibi. Siin on oluline nii mäletamine kui ka mälestamine, nii kummitused kui ka koletised ja nendes ilu leidmine. Vaimudele füüsiliste kuju andmise ja nende materiaalsuse taasloomise kaudu annab kunstnik vaatajale võimaluse tajuda neid meie sarnaste kehaliste olenditena, kes ei eksisteeri niivõrd suletud maailmas, aga justnimelt mälestamiseks üles seatud aias, kuhu külalised on oodatud.
Hirtentreu kunstis on olulisel kohal eklektika ja gootika, viimane just selle romantilisemais ilminguis. Materjali massiivsus kombineerituna peene ornamendiga avab tänapäevase tõlgenduse gootikast – viited tehislikule ja orgaanilisele põimuvad hübriidseina poolmetsiku maastikuna, mida on võimalik avastada nii salapaigana kui ka maailma tajumise viisina.
Näitus on avatud 10/09–01/10, K–P 12.00–18.00
Kaasamõtlejast konsultandini: Keiu Krikmann
Graafiline disainer: Johanna Ruukholm
Valguskujudnaja: Oliver Kulpsoo
Installeerimise abi: Rünno Mander
Instrumendi ehitus: Kalle Tikas
Angels: Karmo Järv, Joonas Timmi
Täname: Eesti Kultuurkapital, Hapsal Dietrich, Ellington Printing, Mart Hirtentreu, Ahto Härm.
Postitas Andres Lõo — Püsilink
06.09.2023 — 02.10.2023
Keiu Maasik Hobusepea galeriis
Fotograafia
Kolmapäeval, 6. septembril kell 18.00 avaneb Hobusepea galeriis Keiu Maasiku näitus „Muutuste heinamaad, koht nimega kodu“.
„Viimased paar aastat olin mattunud arvutimängude maailma ja eelistasin vaba aega veeta virtuaalsuses. Sealjuures tundus mulle ka vastuvõetav mõtteharjutus sellest, et inimelu kolib tulevikus virtuaalmaailma. Üks mängudest, kuhu ma mitmeks kuuks sukeldusin, oli Red Dead Redemption 2. Tundsin RDR2 maailmas, et pole kohta, kus ma hetkel parema meelega viibiksin. Mängu tegevustik leiab aset 1899. aasta Ameerikas. Lugu jälgib lindpriide gängi tegemisi ajal, kui metsik lääs on hääbumas ning tsivilisatsioon pressib peale. Nende aeg on läbi saamas ja õhus on hirm eesootavate muutuste ees. Taoline hirm tekkis mul eelmisel aastal pärast seda kui juhtusin looduses nägema metsikute hobuste karja. Eemalt oli kuulda mürinat ja maa jalge all värises õrnalt. Ühel hetkel tekkisid vaatevälja umbes kakskümmend hobust, kes kappasid täiel kiirusel läbi merevee. Mängus nähtud hobused ja võimsad loodusvaated tundusid nüüd õõnsad. Tahan, et maailm liiguks edasi, aga ei taha ilma jääda vabalt kappavatest hobustest.“ Keiu Maasik
Keiu Maasik on lõpetanud Eesti Kunstiakadeemia fotograafia bakalaureuseõppe ja kaasaegse kunsti magistriõppe. 2019. aastal pälvis ta Eesti Kunstiakadeemia Noore Kunstniku Preemia, 2018. aastal Wiiralti stipendiumi ja Tartu Kunstimuuseumi konkursi „Noor Tartu” laureaadi tiitli.
Loomingus on ta käsitlenud dokumenteerimise mõju mälule, identiteeti ja inimeste vahelisi suhteid. Uusimates projektides on Maasik keskendunud virtuaalmaailmale, kasutades videoteostes ja -installatsioonides otseselt arvutimängude lindistusi või sellele sarnanevat esteetikat, et avada läbi nende inimeste isiklikke lugusid.
Kunstnik tänab: Madis Kurss, Kaisa Maasik.
Näitus jääb avatuks 2. oktoobrini 2023.
Näituseid Hobusepea galeriis toetavad Eesti Kultuurkapital, Eesti Kultuuriministeerium ja
Liviko AS.
Postitas Andres Lõo — Püsilink
Keiu Maasik Hobusepea galeriis
Kolmapäev 06 september, 2023 — Esmaspäev 02 oktoober, 2023
Fotograafia
Kolmapäeval, 6. septembril kell 18.00 avaneb Hobusepea galeriis Keiu Maasiku näitus „Muutuste heinamaad, koht nimega kodu“.
„Viimased paar aastat olin mattunud arvutimängude maailma ja eelistasin vaba aega veeta virtuaalsuses. Sealjuures tundus mulle ka vastuvõetav mõtteharjutus sellest, et inimelu kolib tulevikus virtuaalmaailma. Üks mängudest, kuhu ma mitmeks kuuks sukeldusin, oli Red Dead Redemption 2. Tundsin RDR2 maailmas, et pole kohta, kus ma hetkel parema meelega viibiksin. Mängu tegevustik leiab aset 1899. aasta Ameerikas. Lugu jälgib lindpriide gängi tegemisi ajal, kui metsik lääs on hääbumas ning tsivilisatsioon pressib peale. Nende aeg on läbi saamas ja õhus on hirm eesootavate muutuste ees. Taoline hirm tekkis mul eelmisel aastal pärast seda kui juhtusin looduses nägema metsikute hobuste karja. Eemalt oli kuulda mürinat ja maa jalge all värises õrnalt. Ühel hetkel tekkisid vaatevälja umbes kakskümmend hobust, kes kappasid täiel kiirusel läbi merevee. Mängus nähtud hobused ja võimsad loodusvaated tundusid nüüd õõnsad. Tahan, et maailm liiguks edasi, aga ei taha ilma jääda vabalt kappavatest hobustest.“ Keiu Maasik
Keiu Maasik on lõpetanud Eesti Kunstiakadeemia fotograafia bakalaureuseõppe ja kaasaegse kunsti magistriõppe. 2019. aastal pälvis ta Eesti Kunstiakadeemia Noore Kunstniku Preemia, 2018. aastal Wiiralti stipendiumi ja Tartu Kunstimuuseumi konkursi „Noor Tartu” laureaadi tiitli.
Loomingus on ta käsitlenud dokumenteerimise mõju mälule, identiteeti ja inimeste vahelisi suhteid. Uusimates projektides on Maasik keskendunud virtuaalmaailmale, kasutades videoteostes ja -installatsioonides otseselt arvutimängude lindistusi või sellele sarnanevat esteetikat, et avada läbi nende inimeste isiklikke lugusid.
Kunstnik tänab: Madis Kurss, Kaisa Maasik.
Näitus jääb avatuks 2. oktoobrini 2023.
Näituseid Hobusepea galeriis toetavad Eesti Kultuurkapital, Eesti Kultuuriministeerium ja
Liviko AS.
Postitas Andres Lõo — Püsilink
06.09.2023 — 30.09.2023
Kelli Gedvil ja Kristen Rästas Draakoni galeriis
Kaasaegne kunst
Kolmapäeval, 6. septembril 2023 kell 18.00 avaneb Draakoni galeriis Kelli Gedvil ja Kristen Rästase ühisnäitus „Ärata mind üles, kui kõik on möödas“.
„Ärata mind üles, kui kõik on möödas“ on Kelli Gedvili ja Kristen Rästase ühisnäitus, mis kajastab igapäevapoeetiliselt maailmatundlikkusest sündinud introvertset tungi kapselduda digitaalsesse maailma. Kunstnikud keskenduvad atmosfääri loomisele, milles nad uurivad hetkelist inimlikku mentaliteeti, mis on seotud ühest kriisist väljumise ja uude sisenemisega.
Näitusel kujutavad kunstnikud loomingulisi fantaasiapõhiseid, ammu kadunuid ja veel olematuid elu- ja maastikuvorme, nendes ära eksimist ning loovad igatsuse ja leina ajendil sümboleid, läbi mille sünnivad uued tehislikud eluvormid. Need muudavad harjumuslikke viise, kuidas juba möödunut vaadelda ning mälupildis talletada.
Näitus koosneb eri meediumites teostest – installatiivsetest skulptuuridest, aga ka intiimsematest miniatuursematest taiestest, interaktiivsetest ja kasutajakogemusele toetuvatest digitaalsetest teostest ja virtuaalreaalsusest, mida kõike saadavad atmosfäärilised helimaastikud.
Kelli Gedvil (1994) on lõpetanud Eesti Kunstiakadeemia maaliosakonna bakalaureuseõppe ja kaasaegse kunsti magistriõppe ning viibinud vahetusõpingutel Ungari Kaunite Kunstide Ülikoolis ja Valand Akadeemias Rootsis. Ta on osalenud mitmetel näitustel Eestis, Rootsis, Belgias, Saksamaal, Kanadas, Ungaris ja Poolas. Gedvil on Robin Ellis Meta nimelise kunstirühmituse kaasasutaja ning veebigalerii post-gallery.online kuraator ja veebiarendaja. Oma viimaste näitustel “4EVER” ja “Purifying Your Skin” on ta uurinud eneseesitluse käitumismustreid erinevates virtuaalsetes kogukondades ja seda, kuidas need väljenduvad ning kuidas mõjutavad füüsilist keha.
Kristen Rästas (1992) on interdistsiplinaarne kunstnik, kelle looming kaasab videot, kontseptualismi, virtuaalreaalsust ja segatehnikas skulptuure. Tema uusimad projektid on inspireeritud klassikalisest maastikumaalist, mida kunstnik proovib esitada läbi digitaalsete tehnoloogiate, luues kunstlikke looduslikke keskkondi, mis visualiseerivad kaasaegse inimese võõrandumist ja eskapismi peegeldavate seoste uurimist. Rästas on lõpetanud 2019. aastal Eesti Kunstiakadeemia ja omandanud kaasaegse kunsti magistrikraadi. Ta on end täiendanud Ungari Kaunite Kunstide Ülikoolis Budapestis ja KASKi Kunstiülikoolis Gentis, Belgias. Rästas on näitustel osalenud alates 2012. aastast ning tal on olnud näituseid Eestis, Saksamaal, Leedus, Islandil ja Belgias. Ta on üks Robin Ellis Meta pseudonüümi all tegutsevatest kunstnikest ja post-gallery.online veebigalerii kaasasutaja. Kunstnik elab ja töötab Berliinis ja Tallinnas.
Kristen Rästase teose helikujundus: Mataya Waldenberg.
Tehniline tugi: Ian Simon Märjama.
Graafiline disain: Nathan Tulve.
Kunstnikud tänavad: Natalia Wójcik, Sten Saarits, Leegi Kiis, Marek Gedvil, Ago Märjama, Johannes Luik.
Mälestades Anti Kidronit.
Näitust toetavad: Eesti Kultuurkapital, Federal Government Commissioner for Culture and Media in the program NEUSTART KULTUR Module D – Digital Mediation Formats.
Näitus jääb avatuks 30. septembrini 2023.
Näituseid Draakoni galeriis toetavad Eesti Kultuurkapital, Kultuuriministeerium ja AS Liviko.
Postitas Andres Lõo — Püsilink
Kelli Gedvil ja Kristen Rästas Draakoni galeriis
Kolmapäev 06 september, 2023 — Laupäev 30 september, 2023
Kaasaegne kunst
Kolmapäeval, 6. septembril 2023 kell 18.00 avaneb Draakoni galeriis Kelli Gedvil ja Kristen Rästase ühisnäitus „Ärata mind üles, kui kõik on möödas“.
„Ärata mind üles, kui kõik on möödas“ on Kelli Gedvili ja Kristen Rästase ühisnäitus, mis kajastab igapäevapoeetiliselt maailmatundlikkusest sündinud introvertset tungi kapselduda digitaalsesse maailma. Kunstnikud keskenduvad atmosfääri loomisele, milles nad uurivad hetkelist inimlikku mentaliteeti, mis on seotud ühest kriisist väljumise ja uude sisenemisega.
Näitusel kujutavad kunstnikud loomingulisi fantaasiapõhiseid, ammu kadunuid ja veel olematuid elu- ja maastikuvorme, nendes ära eksimist ning loovad igatsuse ja leina ajendil sümboleid, läbi mille sünnivad uued tehislikud eluvormid. Need muudavad harjumuslikke viise, kuidas juba möödunut vaadelda ning mälupildis talletada.
Näitus koosneb eri meediumites teostest – installatiivsetest skulptuuridest, aga ka intiimsematest miniatuursematest taiestest, interaktiivsetest ja kasutajakogemusele toetuvatest digitaalsetest teostest ja virtuaalreaalsusest, mida kõike saadavad atmosfäärilised helimaastikud.
Kelli Gedvil (1994) on lõpetanud Eesti Kunstiakadeemia maaliosakonna bakalaureuseõppe ja kaasaegse kunsti magistriõppe ning viibinud vahetusõpingutel Ungari Kaunite Kunstide Ülikoolis ja Valand Akadeemias Rootsis. Ta on osalenud mitmetel näitustel Eestis, Rootsis, Belgias, Saksamaal, Kanadas, Ungaris ja Poolas. Gedvil on Robin Ellis Meta nimelise kunstirühmituse kaasasutaja ning veebigalerii post-gallery.online kuraator ja veebiarendaja. Oma viimaste näitustel “4EVER” ja “Purifying Your Skin” on ta uurinud eneseesitluse käitumismustreid erinevates virtuaalsetes kogukondades ja seda, kuidas need väljenduvad ning kuidas mõjutavad füüsilist keha.
Kristen Rästas (1992) on interdistsiplinaarne kunstnik, kelle looming kaasab videot, kontseptualismi, virtuaalreaalsust ja segatehnikas skulptuure. Tema uusimad projektid on inspireeritud klassikalisest maastikumaalist, mida kunstnik proovib esitada läbi digitaalsete tehnoloogiate, luues kunstlikke looduslikke keskkondi, mis visualiseerivad kaasaegse inimese võõrandumist ja eskapismi peegeldavate seoste uurimist. Rästas on lõpetanud 2019. aastal Eesti Kunstiakadeemia ja omandanud kaasaegse kunsti magistrikraadi. Ta on end täiendanud Ungari Kaunite Kunstide Ülikoolis Budapestis ja KASKi Kunstiülikoolis Gentis, Belgias. Rästas on näitustel osalenud alates 2012. aastast ning tal on olnud näituseid Eestis, Saksamaal, Leedus, Islandil ja Belgias. Ta on üks Robin Ellis Meta pseudonüümi all tegutsevatest kunstnikest ja post-gallery.online veebigalerii kaasasutaja. Kunstnik elab ja töötab Berliinis ja Tallinnas.
Kristen Rästase teose helikujundus: Mataya Waldenberg.
Tehniline tugi: Ian Simon Märjama.
Graafiline disain: Nathan Tulve.
Kunstnikud tänavad: Natalia Wójcik, Sten Saarits, Leegi Kiis, Marek Gedvil, Ago Märjama, Johannes Luik.
Mälestades Anti Kidronit.
Näitust toetavad: Eesti Kultuurkapital, Federal Government Commissioner for Culture and Media in the program NEUSTART KULTUR Module D – Digital Mediation Formats.
Näitus jääb avatuks 30. septembrini 2023.
Näituseid Draakoni galeriis toetavad Eesti Kultuurkapital, Kultuuriministeerium ja AS Liviko.
Postitas Andres Lõo — Püsilink
08.09.2023 — 01.10.2023
„Võim“ Kadrioru pargis ja Kadrioru kunstimuuseumis
Vabade kunstide teaduskond
Avaneb triloogia „Teatepulk Kütiorust Kadriorgu. Vägi. Vaim. Võim“ viimane osa „Võim“ Kadrioru pargis ja Kadrioru kunstimuuseumis, reedel, 8. septembril kell 17.00. Näitus on avatud 1. oktoobrini.
Kunstnikud: Britta Benno, Madlen Hirtentreu, Jonas Johansson, Kirke Kangro, Edith Karlson, Flo Kasearu ja Elina Vitola, Raul Keller, Urmas Lüüs, Mikk Madisson, Tanja Muravskaja, Jüri Ojaver, Fideelia-Signe Roots
Kuraatorid: Marje Taska ja Reet Varblane
Kujundaja: Villu Plink
Võim on enesekehtestamise atribuut, kellegi või millegi üle valitsemise eeldus. Võim on alati suhe kellessegi või millessegi. Igasuguse struktuuri toimimiseks on see ühteaegu vajalik, aga ka ohtlik, ahvatlev, peibutav, kohutav ja hirmutav, allasuruv, kontrolliv.
Kadrioru park võib vaadata igal tasandil võimusümbolina: park kui inimese loodud tehislik kooslus, Peeter I ehitatud Kadrioru loss kui võõra väe kinnistamise märk, presidendi loss kui poliitilise võimu kehastus, Eesti kunstimuuseumi peahoone Kumu kui kunstivõimu märk. Ükski neist tasandeist ei kehasta endas pelgalt hierarhilist, võõrandunud tähendust: park ühendab inimesi ja seal on maa-alasid, kus looduslik keskkond saab vabalt areneda ja toimida, presidendi institutsioonil on diplomaatiline, lepitav funktsioon, nüüdisaegne kunstimuuseum on kunstnikke ja vaatajaid ühendav demokraatlik multifunktsionaalne paik.
Projekt „Teatepulk Kütiorust Kadriorgu. Vägi. Vaim. Võim“ on toiminud teatepulga edasiandmisena: kuraatorid kutsusid kunstnikud Vana-Võromaa kultuurikotta, seal osalenud kunstnikud andsid oma teatepulga edasi Tartu „Vaimu“ näitusele ning Tartus osalenud kunstnikud kutsusid Tallinna „Võimu“ näituse osalejad. See ei ole kuraatori(te) võimukepi all (vertikaalse võimusuhtena) kulgenud kooslus, vaid see on toiminud horisontaalse edasiarendusena, kuigi ka kuraatorid on andnud teatepulga edasi ja kutsunud oma kunstnikud.
„Võimu“ näituse juhatab sisse kuraatorite ühisprojekt, nagu see oli eelnevate näitusepaikade puhul Võrus ja Tartus, nii on ka seekord selle teostanud Marje Taska ja installeerinud Reinhold Rutks. „Väe“ näituse juhatas sisse hõbedane kokku rullitud tilluke käsikiri tekstiga „Sanctus praesens“, vaimukontseptsiooni kandis viiskümmend korda suurem modernistlik masin, mis edastas näituse sõnumi „Pax in sancto present“ telegraafikoodina. „Võimu“ sümboolset objekti, vikatitega võimuratast võib vaadata võimuiha absurdsuse võrdkujuna.
„Võimu“ teosed võib tinglikult kolmeks jagada: kunstnike mõtisklus praeguse inimühiskonna ja sealsete võimusuhete üle, olgu siis riigi või kunstimaailma mõttes (Jüri Ojaver, Kirke Kangro, Edith Karlson, Raul Keller, Mikk Madisson), antropotseenist tingitud inimese ja looduse suhete ja nende tagajärgede tõlgendus (Madlen Hirtentreu, Urmas Lüüs, Jonas Johansson) ning kolmandaks nii-öelda avatud tähendusega teosed, kus on segunenud inimühiskond ja looduslik keskkond ning mida saab tõlgendada keskkonna aga ka inimsootsiumi võimusuhete kaudu (Britta Benno, Flo Kasearu ja Elina Vitola, Fideelia-Signe Roots).
Väljapaneku lõpetab Tanja Muravskaja Kadrioru kunstimuuseumi riigivanem Konstantin Pätsi toas eksponeeritud videoteos, kus Eesti siiani ainus naissoost president Kersti Kaljulaid arutleb küsimuse üle, kuidas täita võim targa vaimu ja tõelise väega.
Triloogia „Teatepulk Kütiorust Kadriorgu. Vägi. Vaim. Võim“ lõpetab kuraatorite ja kunstnike ühissõit Kütioru tammetsõõru, et sinna lähistele istutada Kadrioru pargis kasvanud tammeistik. Võim naaseb sümboolselt väe juurde, et sirguda väepaigas.
9. ja 24. septembril toimuvad Tartu ülikooli semiootika rakenduskeskusega koostöös valminud publikuprogrammi üritused. Kunstnike mõtisklused inimese ja looduse võimusuhetest viisid koostööni Tartu ülikooli semiootika rakenduskeskuse ja Tallinn Euroopa rohelise pealinnaga. Publikuprogrammis osalemine on tasuta, korraldajad paluvad eelnevalt ennast registreerida.
Rohkem infot ja registreerimine koduleheküljel: www.teatepulk.com
–
Ökosemiootika ja keskkonnahumanitaaria professor Timo Maran, kes räägib publikuprogrammis paljuliigilisest linnast, kirjeldab võimu kui agentsust ehk suutlikkust tegutseda: „Veel suurem võim on aga võim enda agentsuse üle, ehk suutlikkus piirata omaenda tegutsemist. Seda on vaja, et teistel oleks hea, et suhted kogukonnas oleksid terved ja jääks alles liigirikas loodus.“ Publikuprogrammis saab kuulata veel vestlusringe parasiitide ja eluruumi teemal ning soo ja võimu mustrite teemal linnaruumis ning osaleda juhendatud jalutuskäikudel, mis suunavad märkama kunstiteoste ja kirjanduse kaudu eri liikide ja võimusuhetega seotud tõlgendusviise Kadrioru pargis. (Loodus)keskkonna tähenduslikkuse ning inimese ja looduse võimusuhete üle arutlevad semiootikud, kunstnikud, kirjandus- ja kultuuriteadlased.
Programmi kava:
Reede, 8.09
17:00 näituse avamine ja jalutuskäik näitusel kuraator Reet Varblase ja osalevate kunstnikega.
Laupäev, 9.09
12.00 Vestlusring parasiitide ja eluruumi teemal Kadrioru kunstimuuseumis ja pargis
Romanistika külalisteadur Sara Bédard-Goulet, kunstnikud Flo Kasearu ja Elina Vitola.
14.00 „Semiootiline jalutus rohevõimu rägastikus”, algus Kadrioru pargi infopunkti juures.
Linnasemiootik Tiit Remm, bio- ja ökosemiootik Riin Magnus ja kunstnik Ulla Juske.
15.30 Kirjanduslik jalutuskäik Kadrioru võimulabürintides, algus Juhan Viidingu pingi juures Luigetiigi ääres.
Kirjandusteadlased Ene-Reet Soovik, Elle-Mari Talivee ja Kadri Tüür.
Pühapäev, 24.09 Kadrioru kunstimuuseumis
13.00 Vestlus „Kelle jaoks on linnaruum? Sugu ja võimu mustrid linnas“
Ajakirjanik ja poliitik Barbi Pilvre ning Tallinna öölinnapea Natalie Mets.
14.30 Loeng ja arutelu teemal „Paljuliigiline linn“
Ökosemiootik ja luuletaja Timo Maran.
„Võimu“ koostööpartnerid on Kadrioru Park ja Kadrioru Kunstimuuseum, projekti on toetanud Eesti Kultuurkapital, Tallinna Linna Kultuuri- ja Spordiamet, Tallinn Roheline Pealinn ja Kadrioru Park.
Postitas Andres Lõo — Püsilink
„Võim“ Kadrioru pargis ja Kadrioru kunstimuuseumis
Reede 08 september, 2023 — Pühapäev 01 oktoober, 2023
Vabade kunstide teaduskond
Avaneb triloogia „Teatepulk Kütiorust Kadriorgu. Vägi. Vaim. Võim“ viimane osa „Võim“ Kadrioru pargis ja Kadrioru kunstimuuseumis, reedel, 8. septembril kell 17.00. Näitus on avatud 1. oktoobrini.
Kunstnikud: Britta Benno, Madlen Hirtentreu, Jonas Johansson, Kirke Kangro, Edith Karlson, Flo Kasearu ja Elina Vitola, Raul Keller, Urmas Lüüs, Mikk Madisson, Tanja Muravskaja, Jüri Ojaver, Fideelia-Signe Roots
Kuraatorid: Marje Taska ja Reet Varblane
Kujundaja: Villu Plink
Võim on enesekehtestamise atribuut, kellegi või millegi üle valitsemise eeldus. Võim on alati suhe kellessegi või millessegi. Igasuguse struktuuri toimimiseks on see ühteaegu vajalik, aga ka ohtlik, ahvatlev, peibutav, kohutav ja hirmutav, allasuruv, kontrolliv.
Kadrioru park võib vaadata igal tasandil võimusümbolina: park kui inimese loodud tehislik kooslus, Peeter I ehitatud Kadrioru loss kui võõra väe kinnistamise märk, presidendi loss kui poliitilise võimu kehastus, Eesti kunstimuuseumi peahoone Kumu kui kunstivõimu märk. Ükski neist tasandeist ei kehasta endas pelgalt hierarhilist, võõrandunud tähendust: park ühendab inimesi ja seal on maa-alasid, kus looduslik keskkond saab vabalt areneda ja toimida, presidendi institutsioonil on diplomaatiline, lepitav funktsioon, nüüdisaegne kunstimuuseum on kunstnikke ja vaatajaid ühendav demokraatlik multifunktsionaalne paik.
Projekt „Teatepulk Kütiorust Kadriorgu. Vägi. Vaim. Võim“ on toiminud teatepulga edasiandmisena: kuraatorid kutsusid kunstnikud Vana-Võromaa kultuurikotta, seal osalenud kunstnikud andsid oma teatepulga edasi Tartu „Vaimu“ näitusele ning Tartus osalenud kunstnikud kutsusid Tallinna „Võimu“ näituse osalejad. See ei ole kuraatori(te) võimukepi all (vertikaalse võimusuhtena) kulgenud kooslus, vaid see on toiminud horisontaalse edasiarendusena, kuigi ka kuraatorid on andnud teatepulga edasi ja kutsunud oma kunstnikud.
„Võimu“ näituse juhatab sisse kuraatorite ühisprojekt, nagu see oli eelnevate näitusepaikade puhul Võrus ja Tartus, nii on ka seekord selle teostanud Marje Taska ja installeerinud Reinhold Rutks. „Väe“ näituse juhatas sisse hõbedane kokku rullitud tilluke käsikiri tekstiga „Sanctus praesens“, vaimukontseptsiooni kandis viiskümmend korda suurem modernistlik masin, mis edastas näituse sõnumi „Pax in sancto present“ telegraafikoodina. „Võimu“ sümboolset objekti, vikatitega võimuratast võib vaadata võimuiha absurdsuse võrdkujuna.
„Võimu“ teosed võib tinglikult kolmeks jagada: kunstnike mõtisklus praeguse inimühiskonna ja sealsete võimusuhete üle, olgu siis riigi või kunstimaailma mõttes (Jüri Ojaver, Kirke Kangro, Edith Karlson, Raul Keller, Mikk Madisson), antropotseenist tingitud inimese ja looduse suhete ja nende tagajärgede tõlgendus (Madlen Hirtentreu, Urmas Lüüs, Jonas Johansson) ning kolmandaks nii-öelda avatud tähendusega teosed, kus on segunenud inimühiskond ja looduslik keskkond ning mida saab tõlgendada keskkonna aga ka inimsootsiumi võimusuhete kaudu (Britta Benno, Flo Kasearu ja Elina Vitola, Fideelia-Signe Roots).
Väljapaneku lõpetab Tanja Muravskaja Kadrioru kunstimuuseumi riigivanem Konstantin Pätsi toas eksponeeritud videoteos, kus Eesti siiani ainus naissoost president Kersti Kaljulaid arutleb küsimuse üle, kuidas täita võim targa vaimu ja tõelise väega.
Triloogia „Teatepulk Kütiorust Kadriorgu. Vägi. Vaim. Võim“ lõpetab kuraatorite ja kunstnike ühissõit Kütioru tammetsõõru, et sinna lähistele istutada Kadrioru pargis kasvanud tammeistik. Võim naaseb sümboolselt väe juurde, et sirguda väepaigas.
9. ja 24. septembril toimuvad Tartu ülikooli semiootika rakenduskeskusega koostöös valminud publikuprogrammi üritused. Kunstnike mõtisklused inimese ja looduse võimusuhetest viisid koostööni Tartu ülikooli semiootika rakenduskeskuse ja Tallinn Euroopa rohelise pealinnaga. Publikuprogrammis osalemine on tasuta, korraldajad paluvad eelnevalt ennast registreerida.
Rohkem infot ja registreerimine koduleheküljel: www.teatepulk.com
–
Ökosemiootika ja keskkonnahumanitaaria professor Timo Maran, kes räägib publikuprogrammis paljuliigilisest linnast, kirjeldab võimu kui agentsust ehk suutlikkust tegutseda: „Veel suurem võim on aga võim enda agentsuse üle, ehk suutlikkus piirata omaenda tegutsemist. Seda on vaja, et teistel oleks hea, et suhted kogukonnas oleksid terved ja jääks alles liigirikas loodus.“ Publikuprogrammis saab kuulata veel vestlusringe parasiitide ja eluruumi teemal ning soo ja võimu mustrite teemal linnaruumis ning osaleda juhendatud jalutuskäikudel, mis suunavad märkama kunstiteoste ja kirjanduse kaudu eri liikide ja võimusuhetega seotud tõlgendusviise Kadrioru pargis. (Loodus)keskkonna tähenduslikkuse ning inimese ja looduse võimusuhete üle arutlevad semiootikud, kunstnikud, kirjandus- ja kultuuriteadlased.
Programmi kava:
Reede, 8.09
17:00 näituse avamine ja jalutuskäik näitusel kuraator Reet Varblase ja osalevate kunstnikega.
Laupäev, 9.09
12.00 Vestlusring parasiitide ja eluruumi teemal Kadrioru kunstimuuseumis ja pargis
Romanistika külalisteadur Sara Bédard-Goulet, kunstnikud Flo Kasearu ja Elina Vitola.
14.00 „Semiootiline jalutus rohevõimu rägastikus”, algus Kadrioru pargi infopunkti juures.
Linnasemiootik Tiit Remm, bio- ja ökosemiootik Riin Magnus ja kunstnik Ulla Juske.
15.30 Kirjanduslik jalutuskäik Kadrioru võimulabürintides, algus Juhan Viidingu pingi juures Luigetiigi ääres.
Kirjandusteadlased Ene-Reet Soovik, Elle-Mari Talivee ja Kadri Tüür.
Pühapäev, 24.09 Kadrioru kunstimuuseumis
13.00 Vestlus „Kelle jaoks on linnaruum? Sugu ja võimu mustrid linnas“
Ajakirjanik ja poliitik Barbi Pilvre ning Tallinna öölinnapea Natalie Mets.
14.30 Loeng ja arutelu teemal „Paljuliigiline linn“
Ökosemiootik ja luuletaja Timo Maran.
„Võimu“ koostööpartnerid on Kadrioru Park ja Kadrioru Kunstimuuseum, projekti on toetanud Eesti Kultuurkapital, Tallinna Linna Kultuuri- ja Spordiamet, Tallinn Roheline Pealinn ja Kadrioru Park.
Postitas Andres Lõo — Püsilink